FØR
Navnet Olivette siger dig ikke det store. Højtstående medlem af hekseforsamlingen.
Hende, der anklagede mig. Hun er lige vendt tilbage hertil.
Nu er et fremragende tidspunkt at slå til.
Gør det af med den ynkelige, gamle heks, som har stået i vejen for mig for længe.
-Nej, den går ikke. -Hvad?
Noget er sket. Olivette må vente.
Min ro hjælper folk. Sagerne løses.
-Det er mit ønske. -Er det om mærket?
Det er slut med at finde en kur. Svaret findes ikke derude.
Jeg bekæmper det, så længe jeg kan.
-Hvad laver du? -Hvad ser det ud til? Jeg skrider.
Endnu en smålig håndtering.
Hvad ønsker du fra mig?
Det gør ondt helt i hjertet at se, hvor stor en dumrian du er blevet til.
Sølle, lille bitte knægt på tronen, som slikker røv på Winchester-jægerne-
-som vil få dig til det, så snart du er død.
Du er deres tæve.
NU
Jeg afskyr alle min synder af den rette straf-
-men mest af alt fordi de krænker min Gud-
-som er alt godt og blot fortjener kærlighed.
Hjulpet på vej af Deres nåde vil jeg aldrig synde igen-
-og undgå nærmere mulighed for at synde. Amen.
Jeg løser dig fra dine synder i Faderens og Sønnens og Helligåndens navn.
Amen.
Fred være med dig, Terry. Vi ses på søndag.
Det gør vi, Fader.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Majestæt.
-De må snakke med hende. -Hvad nu?
Deres moder forbliver irriteret over Deres Højhed-
-og lufter sin frustration ved at misbruge retten.
Ingen tør tage til genmæle.
Og ja, man forventer at lide i helvede.
Men jeg er bange for, at jeg har nået min grænse. Nemlig.
Jeg mener det helt alvorligt.
Moder.
Javel, Deres Kongelige Højhed?
Har du nogen kommentarer?
Strålende værk af et forbløffende talent.
Du har altid haft to ansigter.
Hør her, mor, så er det nok. Jeg ved, du er misfornøjet over mig ...
Misfornøjet? Nej, Fergus.
Jeg er ødelagt, forrådt og sønderknust.
Fordi jeg ikke ville tigge en flok hekse på dine vegne?
Hekseforsamlingen er overkommando inden for al hekseri.
Uden deres accept er det forbudt for mig at praktisere.
-Tilgiv mig. Det havde jeg ikke opdaget. -Det der?
Et cirkusnummer. Jeg kan store ting. Som fri ville jeg være ustoppelig.
Jeg er så tæt på at smide dig tilbage i fangehullet.
Selvfølgelig. Hvorfor ikke? Hvorfor gøre noget, som gør mere ondt?
Et er, at du ikke brød ind mod Olivette og de andre-
-men du gik direkte imod mine ønsker ved at alliere dig med de Winchestere.
Ved at nægte at dræbe dem for så at give dem første blad-
-vidste du at ville kunne nedslagte os alle.
Du foretrækker dem over dit eget kød og blod.
Det er en bittert, Fergus. Efter alt jeg har gjort for dig.
Og hvad skulle det så helt præcist være?
Jeg gav dig livet, Fergus.
Uden mig, lille grinebider ...
... ville du ikke eksistere.
Okay, jeg tænker forbandelse. Måske.
Sam, hjælp mig lige lidt?
Jeg prøver at holde mig på sporet. Med øjnene på bolden.
-Dette er en sag, indtil vi ved andet. -Du har ret.
-Tre selvmord på to uger. -Ikke bare selvmord.
De rensede sig selv.
Og de tog sig god tid til at gøre det. Det må have været enormt smertefuldt.
Jeg kan ikke se sammenhængen mellem ofrene.
Jamen, så er det vel nok en forbandelse.
Og var denne mand så pæn?
Vidunderlig. Han tog vejret fra mig.
Vi måtte ikke tale for meget sammen, før vi sluttede os til ordenen.
Vi har alle fundet vej til dette liv af en grund.
Var han din?
Han hed Piero. En utrolig kunstner.
Nogle gange ville jeg posere foran ham.
Og han kaldte mig for sin muse.
Som du nok kan forestille dig, tilbragte vi timevis og hele dage sammen.
Jeg følte mig så fri sammen med ham.
Jeg ...
Jeg havde aldrig været tæt med en mand før det.
Hvad skete der da så?
Jeg ... Jeg kan ikke lige nu.
Det er helt i orden.
Virkelig.
Vi er meget ens. Ved du det?
Jeg tror ...
Vi skal træde ind i klosteret-
-af en vigtigere grund.
Men mange af os har valgt dette ...
... på grund af de ting ...
... som har overvældet os.
Hvad har vi? Terry Sloan.
Fyr uden mange venner, men også uden fjender.
Ingen relation til de andre ofre.
Eller ikke nødvendigvis. Han er katolik som to andre ofre.
Det er Massachusetts. Masser af katolikker her. Tror du, vi har en sag?
Hvem benytter en lysestage?
-Der er så bedre metoder. -Han dræbte sig selv.
Så han er ingen heks. Der var intet hekseri over ham.
Besættelse? Måske af en dæmon.
Pointen med at besætte en levende for en dæmon er at besætte den levende.
Okay, agent. Hvorfor giver du ikke den der til laboratoriet-
-og får den hacket? Så finder vi ud af, hvad der foregår med Terry.
-Sandsynligvis nøgne selfier. -Jeg har en god fornemmelse.
Amen.
Hej, skatter.
Du må komme i seng, Frank.
Du må være udmattet efter alle de nattetimer, du har haft.
Ja. Det gamle job er da blevet ret krævende.
Løgnhals.
Du godeste. Nej. Nej. Frank!
Jeg fatter ikke, at Lisa McCarthy skulle ville myrde sin mand.
Sandt. Men hans blod var over hele hendes krop-
-og hendes fingeraftryk var på saksen, som slagtede ham.
-Hvor forfærdeligt. -Ja.
Vi har også nogle spørgsmål. Men hun kan intet huske.
Det sidste hun kan huske er, at hun var her. Frank havde skriftet.
Så hvis han skulle have sagt noget under skriften om, du ved...
Måske problemer med konen.
Jeg beklager, men skriftemålet er fortroligt.
Fader, alle ofrene kom i din kirke.
Kan du så sige, om de for nyligt havde skriftet?
Disse mænd var forholdsvis faste gæster. Men det er størstedelen af folkene her.
-Fader? -Specialagenter.
Søster Mathias er leder af vores socialforvaltning.
Jeg har bedt hende vise rundt og besvare spørgsmål.
Javist.
-Søster. -Agent ...?
-Allman. -Og dette er agent Betts.
Søster, du er vel bevidst om den seneste række dødsfald?
Ja. En forfærdelig tragedie.
Men jeg er forvirret om, hvorfor I er kommet.
De var alle sammen selvmord, var de ikke?
Nuvel, muligvis ikke.
Mord?
Selve drabsmetoderne var alle identiske.
Altså modus operandi.
Ja, lige præcis modus operandi.
Jeg tager mig et kig omkring.
Må I have mig undskyldt, søster og agent Betts... Allman.
Okay.
Søster, lagde du mærke til nogen forandringer ved McCarthys' adfærd?
Kamp, druk, utroskab? Det sædvanlige.
"Det sædvanlige?" En kende kynisk, agent?
Sakse i maven gør mig virkelig til en lyseslukker.
Lisa McCarthy sagde, de var hengivne til hinanden.
-Var det sandt? -Det virkede i hvert fald altid sådan.
-Men ...? -Vi leder efter et motiv, gør vi ikke?
Det gør vi.
Et andet offer modtog nogle vrede beskeder-
-fra sin kæreste, fordi han havde fjollet rundt omkring.
-Der var nogle rygter. -Frank var altså Lisa utro, så hun løj?
-Ellers vidste hun det ikke? -Kilderne er fortrinlige.
Og du har det ikke fra mig.
Jeg har et spørgsmål. Hvordan ender én ...
... som dig, du ved ...?
Afsondret fra verden?
-Laver du sjov med mig, agent Allman? -Nej, nej, jeg ...
Jeg undrede mig bare over, hvordan nogen kan lægge-
-sit liv fuldstændig om til noget helt andet-
-og så blive så troende.
Tja ...
For mit vedkommende følte jeg ikke, at jeg havde noget valg.
Mit liv var blevet smertefuldt.
Det var udsigtsløst.
Jeg følte, at jeg måtte finde noget større end mig selv at fokusere på.
En slags mission, tror jeg.
Du har ingen idé om, hvad jeg snakker om, er jeg sikker på.
Det skal du ikke være.
Søster? Et spørgsmål.
Nok et andet spørgsmål.
Er der en kirkegård i nærheden?
Det kan man godt sige. Hele kirken er bygget oven på en begravelseskrypt.
Og har du nogensinde hørt eller følt noget underligt eller usædvanligt?
Hvordan usædvanligt?
Steder i bygningen, som bliver kølige. Eller måske har du følt, at du ikke-
-var helt alene.
Raslende lænker og flyvende tekopper over det hele?
Søster, laver du sjov med mig?
Virkelig? Tror FBI nu på spøgelser?
Det gør jeg desværre ikke.
Hvis I vil have mig undskyldt, d'herrer, så kalder arbejdet.
Du synes vel ikke, at nonnen var lækker. Jeg tror også, hun følte noget for mig.
Dean, hun har giftet sig med Jesus.
Okay, så Frank var konen utro, ikke?
Hele temaet bag sagen virker til at være fyre, som behandler deres kvinder dårligt.
-Ser du det? -Ja.
Lisa McCarthy virkede overbevist om, at hun ingen idé havde om morderen.
Ifølge nonnen kendte Lisa ikke til nogen utroskab.
Måske blev hun styret af nogen, som gjorde.
Stadig ikke spor hekseagtigt.
-Spøgelse? -Svært at sige.
Elektromagnetisme er i kirken, men det var en kirkegård.
Vidste du, at alle ofre havde skriftet?
-Er fader Delaney så involveret? -Eller noget omkring skriftestolen.
Hvornår var mit sidste skriftemål?
Du har aldrig skriftet.
Jamen, det er alt for længe.
Du tilkaldte mig.
Deres Kongelige Højhed.
-Moder. -Åh, den husker.
-Hvad kan jeg dog gøre for dig? -Det er, hvad jeg kan gøre for dig.
Hvor forbandet ville det ikke være, hvis min egen eksistensberettigelse-
-det at forvolde ødelæggelse og pine på jord blev taget fra mig.
Jeg forstår, hvor undertrykt du må være. Og jeg viser medfølelse.
Betyder det, at du tager til hekseforsamlingen for min skyld?
Endnu bedre.
Jeg har bragt hekseforsamlingen til dig.
Jeg formoder, du kender til Olivette, ypperstepræstinde af hekseforsamlingen.
Mundlav af glæde?
Din lusede møgkælling!
Bundskraber.
Storm før stormen.
Som du kan se, gør jernkæderne hende magtesløs-
-så du kan føre din sag og tage hævn.
Hvad det end er, der får dig på benene igen. Hyg jer nu, børn.
Jeg ser, at din tid som udstødt har ført dig fra modbydelige til afskyelige kår.
Jeg tvivler på, at denne hånende strategi vil få dig ud af denne knibe.
Nej. Jeg kaster mig ikke i støvet for den, som skraverede en ikke-fortryllets æg.
Mit privatliv ragede ikke dig.
Jeg var din superstjerne.
Årh, hold op.
Vi optog din utaknemmelige røv i forsamlingen.
Og vi overså dine private fejltrin på grund af dit talent.
Du ville nok vokse fra din selviske væremåde.
Men nej, den voksede sig blot ud af kontrol.
Og se nu på dig engang, hvor du står til dæmonerne.
Ret bogstaveligt.
Eftersom du nu befinder dig i min søns palads.
Hvad?
Ser du, min søn eller dette æg, som du talte om-
-er nu helvedets konge.
En sand Askepot-fortælling, vil jeg næsten sige.
Ak og ve.
Og nu er du, kæreste Olivette-
-fange hos den ondeste af al ondskab.
Og hans hengivne mor.
Det var sorgen i dine øjne.
Jeg så mig selv der.
Var det Piero?
Er han grunden til, du er her?
Der er ikke megen forskel på galskab og hengivenhed.
Jeg var besat af ham.
Vi delte hinandens hemmeligheder.
Vi var på samme vej.
Jeg opdagede pludselig, hvor dybt forelsket jeg var blevet i Piero.
Han sagde, det var efter, at jeg poserede for ham, at hans kunst tog fart-
-med sit rette udtryk.
Maleriet, som jeg poserede på, var i begyndelsen af hans karriere.
I sidste ende var det hans mesterværk.
Firenze, Italien År 1520
Du gode Gud. Ingen af mine forhold har nogensinde været så fortryllende.
Magi kan være ødelæggende.
Især hvis bedraget er mod dig.
Jeg tilstod af hele mit hjerte over for Piero.
Jeg følte, at vi kunne læse hinandens tanker.
Men jeg sagde ordene, som kom indefra, højt: "Jeg elsker dig."
Jeg ventede, mens jeg døde indeni.
Og så ...
Han forklarede, at han havde følelser for mig-
-men ikke af den samme slags.
Elskede han en anden?
Så sandelig.
Sin kunst.
Den betød alt for ham.
Når jeg påvirkede den, da holdt han af mig.
Men derudover kunne han ikke tilbyde mig andet end venskab.
Jeg blev så fortvivlet.
Jeg kunne hverken spise eller sove.
Indtil min familie ikke kunne klare det længere.
Og det var, da du indmeldte dig nonneklosteret.
Det var som om jeg døde.
Min far sendte mig derhen for at jeg kunne undvige sorgen og glemme Piero.
Hans tjenestefolk slæbte mig væk hjemmefra en aften.
Alle disse ting fra min fars ejendom-
-så jeg aldrig nogensinde igen derefter.
Alt, hvad jeg ejede, det mistede jeg.
Undtagen min dagbog.
Ting, som jeg ikke kunne fortælle nogen.
Ting, som ingen ønskede at høre.
-Ensomhed er ... -Ja.
Det er det.
Jeg kan virkelig ikke sige, at jeg er overrasket. Du var altid gnaven.
Overmodig. Og overvurderet.
Forvisning var for godt for dig.
Du var altid så misundelig over mine evner.
Den eneste trussel, som jeg udgjorde forsamlingen-
-var at være mere begavet end dig.
-Mere ambitiøs i blinde. -Hvorfor da ikke?
I var tilfredse med at leve i skyggen-
-af sorte katte og kosteskafter i stedet for storhed.
-Hvad var det for? -Betoning.
Jeg skal få, hvad jeg ønsker fra dig.
Nej, du vil ej.
Fordi det, som du søger, eksisterer ikke længere.
Hekseforsamlingen er en skygge af sig selv fra tidligere.
Svækket af heksejagt, brændinger på bålet, endeløs forfølgelse.
-Og alt sammen sat i scene af dem. -"Dem?"
Du er ikke så hurtig, som jeg havde troet.
Fint nok.
Det er en rabiat gruppe af skinhellige, blåøjede idealister helliget vores fald.
-Benytter de samme magi? -Værre endnu.
Propaganda.
De piskede kirken og offentligheden i panik.
Vores folk blev drevet under jorden.
De berøvede os vores forhekselse og hemmeligheder-
-og sendte dem til skjulte bunkere rundt omkring i verden.
Du afskyr dem nærmest mere end mig.
De forsøgte at udslette vores verden.
De opsamlede utrolige kræfter til egen morskab.
Selvtilfredse, selvretfærdige sataner.
De Lærde Mænd.
Ja?
Hej, fader.
Undskyld mig?
Undskyld dig? Jeg troede, det var omvendt.
Det er bare ...
Jeg er kommet for gøre regnskabet op. Jeg må have lettet mit hjerte.
Fint nok.
Fortsæt.
Det handler om kvinderne, fader.
Hvor skal jeg starte?
"Velsign mig, fader, for jeg har syndet," er sædvane.
Sandt. Godt så. Dette og ...
Så kvinderne. Og dette er ikke noget, som jeg er stolt af.
Men jeg lader dem tro, der er mere fremtid, end der er.
Du ved?
Gina.
Gina?
Misforstå mig nu ikke. Jeg mener, hun var ... Det var gode tider.
Du ved, hvordan det er. Sex, lasagne ... Men jeg var ikke ærlig over for hende.
Nogle gang sås jeg med to eller tre piger på samme tidspunkt.
Nogle gange på samme dag. Du forstår, hvad jeg mener.
Og det var ikke kun med Gina. Det var endeløst.
-Jeg får kvalme af det. -Og du ønsker at få tilgivelse, søn.
Ja, jeg må holde min sti ren.
Som bodshandling bør du gentage bøn og Fadervor-
-og reflektere over din synd.
Og var det alt? Er jeg så færdig?
Man kunne håbe på, at en indre sondering vil forekomme.
Bønnerne er blot begyndelsen på en alvorlig selvransagelse.
Andet på hjerte, agent Allman?
Hvad nu, hvis jeg sagde:
At jeg ikke ville dø?
-Endnu? At jeg ikke var klar. -Forventer du da det?
Altid.
Med det liv jeg har, og det job jeg udfører.
Jeg troede stort set, at det var alt, hvad det handlede om for mig.
Jeg farer omkring.
Jeg starter bilen og får røven med mig, indtil jeg løber tør for benzin.
Jeg troede, at jeg på et tidspunkt før eller siden ville ende, som jeg lever.
Fuld fart fremad, og det var så det.
Men nu?
Nu ...
De seneste hændelser ...
... har fået mig til at indse, at det var tættere på.
Og ...
Jeg ved ikke. Der er ting ...
Der er folk og følelser, som jeg ...
Som jeg vil opleve anderledes end hidtil.
Eller måske endda for første gang.
At gå lidt længere end du gjorde med Gina?
Ja.
Jeg er bare begyndt at tænke ...
... at det handler om mere, end jeg troede.
Det at indse, universet er mere end ens, egen lille verden-
-kan være en skræmmende opdagelse.
Tror du oprigtigt på Gud?
For det kan være en trøst.
Jeg tror på, der er en Gud.
Men jeg er ikke sikker på, at han længere tror på os.
Så?
-Fik du en lurendrejer på nakken? -Det håber jeg.
Du må se dig for. Hvis vi har ret-
-er en skiderik som dig lige i spøgelsets målgruppe.
Isabella?
Isabella? Er du her?
Jeg fandt ingen ro i klosteret, og min sorg blev til rasen.
Hvad, der havde min kærlighed til Piero, var blevet til had.
En aften sneg jeg mig ud af et vindue og hen til hans atelier.
Jeg er ikke sikker på, hvorfor jeg tog af sted. For at konfrontere ham?
For at ødelægge maleriet og destruere hans kærlighed?
Der var de.
Isabella.
Jeg nævnte hende aldrig, fordi det ikke faldt mig ind-
-at hun skulle være forbundet til mordene.
Siden dag et er jeg stødt på urolige ånder af alle slags.
De er alle en smule ...
Triste. Og harmløse.
Og i sidste ende er det staklernes sidste hvil.
Et øjeblik. Så du er veltilpas med spøgelserne omkring dig?
Som en åndelig person har jeg accepteret mange eksistensplaner.
Og som jeg sagde, har de alle været harmløse.
Isabella var min veninde.
Vi havde en masse tilfælles.
Inklusiv ...
Smertefulde kærlighedsliv.
Jeg ville beskytte hende.
Hun dukkede altså op, da ting fra hendes hjem ankom?
Ja. Som del af en forsendelse fra et munkekloster i Tivoli.
Hendes familieskatte endte her i kirken.
Præcis som mange andre fra Europa.
Hun ankom altså, lige inden mordene begyndte at forekomme?
Det har jeg endelig indset.
Og så hørte jeg jer to, og det fik mig til at undre mig.
Så jeg læste hendes dagbog.
Den blev givet til hendes far lige efter hendes død.
-Hævngerrig ånd. Præcis som vi troede. -Ja, men 1600-tallets Firenze.
-Der er hun vel begravet. -Det tror jeg.
Dagbogen sluttede lige efter hendes retssag.
Pieros død var så gruopvækkende-
-at hun blev dømt for hekseri.
Hun dømtes til at brænde på bålet.
Blev hun brændt, blev knoglerne det også.
Ja, Dean, men noget her tøjrer hende til dette sted.
Det må være dagbogen, hvor hun beskrev sit liv.
Lad os finde denne Isabella og forsøge at sænke hende.
-Og brænd alt dette her, Sam. -Hendes dagbog?
-Er det nødvendigt? -Tro mig, det er det.
Der kan nu ellers være mere til stede.
Sam, brænd den. Lad os komme af sted.
Jeg siger dig jo, at jeg ikke ved det mere.
Du lyver.
Som over for mig i alle de år. Du frygter, at jeg genvinder de stjålne miksture-
-og trylleformularer og bliver magtfuld.
Åh, stakkels Rowena.
Altid offer for en eller anden sammensværgelse.
Du er så opslugt af din vej mod magten, at du ikke kan se sandheden.
Jeg kan se sandheden. Og den er ynkelig.
Du lod De Lærde Mænd plyndre det største fund af magiske hemmeligheder-
-uden at gøre noget.
Vi var svækkede.
Udbyttet blev spredt til bunkere i hele verden.
Disse bunkere er stærkt bevogtede. Der var ingenting, vi kunne gøre.
Hvordan finder jeg De Lærde Mænd?
Jeg ved ikke, om de stadig findes.
Jeg har hørt, at den amerikanske afdeling udslettedes i 1950'erne.
Men efter sigende overlevede to af medlemmerne.
Jægerne: Sam og Dean Winchester.
Winchester-brødrene?
Igen disse Winchester-brødre.
Evindelige Winchester-brødre.
Olivette, min kære ...
Hvor behagelig denne snak end har været, føler jeg, at tiden er ved at være inde.
Hvad du fortæller mig er, at forsamlingen ikke længere er almægtig, og derfor-
-er du ikke længere nyttig.
Du må hellere passe på, Rowena.
Der er en grænse, som ikke må overtrædes.
Heksemord af anden heks er bandlyst i fællesskabet.
Fællesskabet?
Hvem har brug for dem?
Tænk på alle de år, som jeg har levet i frygt uden grund.
Du har ødelagt mit liv, Olivette.
Og du skal bøde med dit.
Rowena, vær nu sød, det ønsker du ikke at gøre.
Jeg beder dig, gør det ikke.
Jeg beder dig, Rowena.
Jeg beder dig.
Jeg har ikke gennemtænkt det.
Hvorfor skulle jeg dræbe dig og give dig en nem udvej-
-når der er meget bedre muligheder?
Nej. Nej. Nej!
Rowena, lad være! Nej ...!
Jeg er et geni.
Jeg forstår ikke, hvordan hun kunne dræbe de folk, hvis hun var tøjret til kirken.
Hun kunne besætte en person i kirken, stå imod og rykke sig ud efter drabet.
Og kan spøgelser skydes?
Dette er stensalt. Hvis vi finder hende, vil det sænke hende.
Og som dagene gik, voksede min kærlighed til Piero-
-ligesom hans tiltro til mig som hans muse.
Han sagde, at han ønskede noget fra mig.
Noget, som han dårligt kunne udtrykke.
Han mente, min effekt på hans værker var omfattende.
Han havde aldrig malet så smukt før.
Han spurgte, om han måtte få en smule af mit blod til farveblandingen.
Piero var så bange for, at han ville såre mig.
Jeg sagde vrangvilligt, at det var min store ære at gøre det.
Men det var ikke nok.
Jeg bad Piero om at male kød, blod og knogle i farveblandingen.
Jeg var gået fuldstændig i et med maleriet-
-og med Piero. -"Og med Piero."
Hun fik fat i fader Delaney. Hun er i nærheden. Vi må få dig ud herfra.
Præsten måtte dø. Han gjorde det til sin forretning at tilgive jer svin.
Tilgive jer for det, der er utilgiveligt.
Sam, brænd dagbogen!
Søster. Lad dem ikke gøre det. Du er min ven.
Hvor du træder.
Er det hende?
Poetisk retfærdighed, hvis du spørger mig.
I årevis var jeg de hekse underdanig.
Kun for at behage dem. Og forgæves.
På høje tid at nogle andre løber i cirkler, ikke?
Smart træk. Det kunne jeg selv have udtænkt.
Se selv. Vi er ikke så rasende forskellige.
Hvad er det, du ønsker?
Jamen, Fergus, eftersom du spurgte ...
Dine venner, disse Winchester-brødre ...
Jeg hører, at de er ... Hvad kalder man det?
De Lærde Mænd?
Muligvis.
-Jeg ser. Jamen angående det ... -Hør, vi har talt om det.
Mit forhold til Winchester-brødrene rager ikke dig.
Jeg tager mig af dem uden at dræbe dem.
Fint nok, kære. Selvfølgelig.
Som du vil.
Hvem blander sit blod og sine knogler med maling?
Det har ingen kvinde gjort for mig.
Er dette din måde at takke mig for ikke at gøre, hvad du bad mig om?
Havde du brændt dagbogen, vidste vi vel ikke, hvordan vi skulle dræbe hende?
Jamen, det var så lidt.
Ved du hvad ...
Du sad i den skriftestol ret længe.
Hør, jeg siger bare ...
Jeg er din bror, Dean.
Hvis du nogensinde har brug for at tale om noget-
-har du en her ved din side.
Okay.
Jeg hørte, hvad søster Mathias sagde om du ved ...
Om at skjule smerte ved at tage på mission.
Og jeg ved, at det er, hvad du gør en smule.
Og det er okay. Det er fint. Jeg har også gjort det før.
Men jeg tror ikke et splitsekund, at mærket er en endelig diagnose.
Så stil dig ikke tilfreds med det.
Der må være en løsning. Der er en løsning, og vi finder den.
Det er det, vi gør.
Så tro på det.
Okay, Sammy.
Gider du ...
... at prøve igen, hvor du mener det?
Okay.